PERUSTUU OSITTAIN TOSITAPAHTUMIIN.
En koskaan uskonut, mitä erämaassa saattaisi olla.
Piilossa pimeässä.
Haloo.
Luulin näkeväni unta.
SISÄLTÄÄ JÄRKYTTÄVÄÄ KUVAMATERIAALIA.
KÄYTÄ OMAA HARKINTAASI.
Näetkö hänet?
En tajunnut, mitä vielä oli tulossa.
Matt!
ROANOKEN PAINAJAINEN
DRAMATISOITU VERSIO
Olen jokaisen pesän kuningatar.
Olen tuli jokaisella kukkulalla.
Olen kilpi jokaisen pään päällä.
Olen taistelukeihäs.
Olen sekä puu että salama, joka siihen iskee.
En koskaan uskonut,
mitä erämaassa saattaisi olla.
Piilossa pimeässä tai...
Tai mitä henkiinjääminen vaatisi.
Tämä karkuri löytyi metsän reunasta.
Meiltä varastettua ruokaa mukanaan.
Oikeus vaatii rangaistusta petoksesta.
Tuo saatanallinen peto.
Mätänee suossa ja sonnassa.
Yhtä likainen kuin mätänevä sielunsa.
Puhu, sika!
Puhu!
Olkoon hän puhdistettu.
Apua!
Siepatkaa hänet.
Lee vei hänet sairaalaan.
Kun Shelby tuli tajuihinsa, hän kertoi poliisille -
villejä tarinoita -
ihmisten uhraamisesta.
Poliisi lähetettiin tutkimaan asiaa,
mutta mitään ei löytynyt.
Hoitajia pyydettiin ottamaan verinäytteet ja tarkistamaan,
oliko Shelbyn veressä huumeita.
Hallusinogeeneja.
Ei ollut.
Kiitos nallesta.
Minun olisi pitänyt olla suojelemassa sinua tällaiselta.
Anteeksi.
Olen täällä nyt.
Muutamme pois, lupaan sen.
Ei.
Se oli varmaan joku vuorten miehistä.
Koko juttu oli huijausta, he haluavat -
säikyttää meidät pois. Katso minuun.
Emme voi antaa heidän tehdä sitä.
Emme voi lähteä.
Varsinkin, kun jokainen penni on kiinni talossa.
Jos he halusivat sotaa,
sen he saisivat.
Näin jälkeenpäin ymmärrän, miksi Mason sai yksinhuoltajuuden.
Millainen äiti tekee niin kuin silloin tein?
Se on suuri häpeä, ja inhoan itseäni sen vuoksi.
En halunnut tuoda häntä taloon.
Kaiken sen keskelle.
Äiti sanoi, että se on maatalo.
Missä kanat ja possut ovat?
Tulehan, kultaseni.
Yritin todella saada yhteyttä Floraan,
voittaa hänen luottamuksensa -
ja luoda hyvän suhteen välillemme.
- Hei hei, isi. - Hei sitten.
Ajattelin, että jos hän pysyisi sisällä ja vahtisin häntä,
kaikki menisi hyvin.
Hyvä!
Onko nälkä?
Tulen kohta takaisin.
Pikku tyttöni sopeutuu mihin tahansa.
Hän tekee kaikista paikoista omansa.
Kulta?
Hei, kulta.
Kenelle sinä puhut?
Priscillalle.
Hän on ystäväni.
Tätä kuulemma tapahtuu paljon erolapsille.
He alkavat sepittää asioita.
Esittää.
Oli kamalaa tajuta, että olin aiheuttanut tämän.
Mistä te Priscillan kanssa puhuitte?
Vai onko se salaisuus?
Hän tekee minulle samanlaisen hilkan, jos autan häntä.
Ai, hilkan?
Autat tekemään mitä?
Lopettamaan sen.
Minkä?
Hän on väsynyt kaikkeen vereen.
Odota siinä.
Mitä sisaresi oikein ajattelee?
Hän haluaa tavata lastaan.
Tiedäthän Masonin.
Ei halua antaa hänelle syytä pitää häntä poissa.
Hänestä olen täysi paska.
Hän tietää, että sinulla on paineita.
Hän tietää, että puhun totta.
Hän oli kellarissa kanssani, kun ne debiilit tukeutuivat kotiimme -
- hirttämään niitä juttuja. - Tiedän.
Emme aio menettää säästöjämme noiden kusipäiden takia.
Me taistelemme.
Ainakin myyntiin asti.
Hei.
Oletko varma, että haluat myydä?
Meillä ei ehkä ole valinnanvaraa.
Hyvää yötä.
Oli hieman syyllinen olo.
Matt tiesi, etten ollut onnellinen,
ja minä tiesin, että Lee luuli minun sepittävän asioita.
Se oli helpompi uskoa.
Vaihtoehto oli pelottava.
Joku ei halunnut meitä siihen taloon.
He halusivat varmistaa, että häipyisimme emmekä palaisi.
Shelby?
- Mitä sinä teet? - Ulkona on joku.
- Mitä? - Menen ulos.
- Oletko hullu? - En. Olen lopen kyllästynyt.
En jaksa enää tutista pelosta peiton alla.
Shel.
Ei näy mitään.
Kuuntele.
Haloo!
Kuka siellä on?
Tule esiin!
Shelby!
Halusin sen loppuvan.
Halusin heidän tietävän, etten pelännyt.
Meitä ei kiusattaisi.
Piru vie.
Matt?
Shelby!
Paska.
Shelby!
Sitä kuulee ihmisten eksymisestä metsään.
Se käy todella nopeasti.
Matt!
Shelby!
Se oli pahempaa kuin nurmikolle poltettu risti.
Oletko kunnossa?
Siinä oli jotain demonista.
Matt soitti poliisit, ja ohjasimme heidät paikalle.
Tällä kertaa meitä oli uskottava.
Entä, jos palo olisi levinnyt? Ja koko talo palanut?
Olisitteko vaivautuneet?
Yksikkömme etsivät Ishmael Polkia poikineen.
Kun he löytyvät, tuomme heidät kuulusteluihin.
Kuulusteluihin?
Ettekö te muuhun pysty?
He palaavat heti takaisin.
Kuka tietää, mitä seuraavaksi.
Mikään ei suojaa meitä kostolta.
Jos saamme heidät vielä kimppuumme, meillä ei ole muuta vaihtoehtoa.
Asiasta tulee julkinen.
Partioauto suojaa teitä pihalla kellon ympäri -
kunnes tiedämme, kuka tämän takana on.
Shelby oli raivoissaan.
Melkein kävi poliisia sääliksi.
Oli aikakin, että saimme vihdoin suojelua.
Saisimme rentouduttua ja nukuttua.
Haloo.
Pyydän...
Kuka siellä?
- He satuttavat minua. - Haloo.
Miksi annatte heidän satuttaa minua?
Haloo.
En halua tätä, lopeta.
Otat sitä ja pidät siitä.
Mitä hittoa tämä on?
Mikä hätänä?
Margaret kieltäytyy lääkkeestään.
Keitä te olette?
Onko näin, Margaret?
- Niistä tulee paha olo. - Oliko tuo suunsoittoa?
Oli.
Sinua on varoitettu.
Luulin, että se oli unta.
Oli pakko olla.
M niin kuin Margaret!
ROANOKEN PAINAJAINEN
Kello oli kolme aamuyöstä,
kun ulkoa tuleva ääni herätti minut.
Hei, herätys! Herää!
Talossamme on ihmisiä.
Hän ampui...
En tajunnut, kuinka kukaan olisi voinut päästä taloon.
Poliisit vahtivat ovea.
Sir.
En ymmärrä.
He olivat täällä juuri äsken.
Se oli varmaan unta.
Aloin ajatella, että ehkä minulla on jokin neurologinen häiriö -
Los Angelesin hyökkäyksen jäljiltä.
Salaa toivoin niin.
Ainakin siinä olisi ollut järkeä.
Veljeni ja kälyni saivat nopeasti kahjon maineen.
Kahelit tekivät vääriä hälytyksiä.
Poliisit eivät seuraavaksi tulisikaan niin nopeasti.
Paljon outoja asioita tapahtui.
Ällistyttävää, kuinka pitkään niitä yrittää selittää järjellä.
Onko hän valmis?
Luulen niin.
Tule sisään.
Taidetaan olla piilosilla.
Flora keksi oman piiloleikin ollessaan kolmen vanha.
Flora, aika lähteä.
Hän ei kertonut, että leikki.
Missä olet?
Hänestä oli hauska nähdä...
- Kulta! - Nyt mennään.
Kuinka kauan kesti, että huomasimme hänen olevan piilossa.
Hetkeksi tuli nostalginen olo.
- Flora. - Meille kummallekin.
Autan sinua.
Tule.
Löysinpäs!
Minne hän meni?
- Kuka? - Priscilla.
Se pieni tyttö, jolla on hassut vaatteet.
Tarjosin hänelle Mandya.
Nukkeasi? Miksi ihmeessä?
Vaihtokaupaksi.
Jotta hän ei tappaisi meitä.
He tappavat meidät kaikki.
Minut jätetään viimeiseksi.
Mason!
Haluan antaa hänelle edes lähtiäissuukon.
- Turvavyö kiinni. - Ei.
Kaikki on kunnossa, kulta.
Hän ei palaa tänne enää.
Kuinka kahdeksanvuotias edes tietää tuollaisia sanoja?
En tiedä, mitä tässä talossa tapahtuu, mutta tänne hän ei palaa.
Ei hätää, kaikki kunnossa.
Rauhoitu, pyydän!
Soitan tuomarille.
Tuona päivänä repsahdin.
Alakerrassa on joku.
Anteeksi...
Shelby.
Rikoin vaasinne.
Ei ollut tarkoitus.
Lee, etkö ole nukkunut lainkaan?
Mitä hittoa?
Paska.
En mitä tuota tehnyt.
Noh, noh.
Kumpikaan meistä ei uskonut häntä.
Ihmiset tekevät päihtyneinä outoja juttuja.
Itsekin olen tehnyt.
Mutta nähdessäni hänet tuossa jamassa silmäni avautuivat.
Lee oli aina ollut se vahva ja huolehtiva.
Sisareni oli perheemme peruskallio.
Nyt täytyy ryhdistäytyä, sisko.
Luuletko, etten tiedä sitä?
Yritän, mutta olen heikko.
Hän ei saa tietää.
- En enää ikinä näe lastani. - Lopeta.
Älä ajattele sitä nyt, selvitämme asian.
Anna kun huolehdin sinusta, kerrankin.
Matt! Tulisitko tänne?
Lepää nyt vain.
Näetkö hänet?
Näen.
Matt.
Tuolla on jotain.
Olin ihan sekaisin,
mutta tajusin Mattin poistuneen.
Tunsin, aistin jotain.
Jonkun.
Tarkkailevan minua.
ROANOKEN PAINAJAINEN
Emme tienneet, kuka pikku tyttö oli.
Asusta päättelimme hänen olevan niitä -
Polkin perheen metsäläisiä.
Pelkäsimme, että häntä käytettiin houkutuslintuna -
ansaan tai jotain.
Mutta halusimme molemmat selvittää,
mitä kellarissa oli.
Yhdessä.
Aivan kuin joku olisi asunut siellä.
Kuka tietää, kuinka kauan sitten,
tai kuinka pitkään.
Iho meni kananlihalle.
Tyttö ei johdattanut meitä ansaan.
Hän halusi meidän löytävän kameran, mutta emme tienneet, miksi.
Mitä siltä nauhalta hän halusi meidän näkevän?
En ole sitä, mitä olen.
Tämä...
ei ole sitä, mitä luulin, kun tulin tänne.
On voimia, jotka eivät anna minun nukkua.
Ne tulevat aina takaisin ja näyttävät kamalia asioita.
Se pahenee joka yö.
Ja sitten ne kävivät kiinni, katsokaa.
En enää uskalla palata siihen taloon.
Siellä oleva paha voima yrittää tappaa minut.
Joten...
Asun täällä kellarissa, jossa on kylmä ja haisee ja...
Vaikka siltä näyttää, en ole hullu.
Olen akateeminen ihminen, kirjailija.
Onko tämä sama mies, jonka näit videolla metsässä?
Sama mies.
Hänen juttunsa -
kuulostivat hullun puheelta.
Mutta -
hänen silmänsä, kun hän kertoi tarinaa...
Ne vetivät meidät mukaansa.
Aloitan alusta.
Nyt on 11. lokakuuta 1997.
Tämä nauha saattaa olla viimeiseni.
Haluan kertoa totuuden,
ainakin sen, mitä tiedän.
Olen tohtori Elias Cunningham.
Radleyn yliopiston professori.
Tulin kaksi kuukautta sitten tekemään tutkimusta uutta kirjaani varten.
Kirjoitan tosipohjaista rikosromaania.
Se kertoo kahdesta sairaanhoitajasta,
Miranda ja Bridget Janesta. Sisarukset olivat aina -
yhdessä eivätkä kestäneet erossa oloa.
He olivat töissä tuetun asumisen yksikössä Rochesterissa vuonna 1998.
Heidän epäiltiin tappaneen kaksi vanhempaa potilasta,
vaikka mitään ei voitukaan todistaa.
He ottivat lopputilin ennen syytteiden nostamista.
He päätyivät tänne Pohjois-Carolinaan, jossa avasivat -
oman palveluyksikön.
Heidän ostamansa talo oli ollut tyhjillään 15 vuotta.
Aiemmat asukkaat, isä, äiti ja kaksi tytärtä,
olivat asuneet talossa vain lyhyen aikaa,
ennen kuin lähtivät ja jättivät kaiken omaisuuden jälkeensä.
Uutta osoitetta ei ollut, mutta tämä outo historia -
ei pelottanut päähenkilöitäni, päin vastoin.
Avattu hoitoyksikkö oli halpa,
joten tulijoita oli paljon, mutta heillä oli oma tapansa -
valita asukkaat.
He halusivat asukkaat, joiden omaiset olivat väsyneet hoitamaan heitä,
jotka halusivat vanhuksille vain säilytyspaikan ennen kuolemaa.
Oudoin valintakriteeri oli kuitenkin -
heidän etunimensä alkukirjain.
Una.
He valitsivat ihmiset ja murhasivat heidät.
Kirjaimien avulla he kirjoittivat -
suosikkisanansa.
R niin kuin Roger.
Rotanmyrkkyä.
E niin kuin Eunice.
M niin kuin Margaret.
Löysin Mirandan päiväkirjan.
Sairaana sisarusleikkinä alkanut puuha muuttui pian uhmaksi -
ihmisiä, yhteiskuntaa ja itse elämää vastaan.
Miranda uskoi, että jokainen murha -
lisäisi heidän intohimonsa elinikää, ja rakkaus kestäisi ikuisesti.
29. päivänä lokakuuta 1989 -
ilmeisesti jotkut omaiset hälyttivät poliisin paikalle,
koska puhelimeen ei vastattu kolmeen viikkoon.
Bridget ja Miranda olivat häipyneet.
Talosta ei löytynyt yhtään henkilökohtaista tavaraa.
FBI ja jopa Meksikon poliisi yrittivät etsiä heitä, mutta -
hoitajat olivat kadonneet.
Vain keskeneräinen sana oli jäänyt seinälle.
Murha.
Talo pantiin myyntiin. Sitä yritettiin saada myyntikuntoon.
Lattiat uusittiin ja seinät maalattiin.
Mutta aina, kun seinä maalattiin,
kirjaimet tulivat takaisin.
Mitä, Matt?
M niin kuin Margaret.
Mitä?
M niin kuin Margaret.
Matt!
Mihin menet?
Se on tässä.
Hän sanoi niin, näin sen.
Matt, mistä sinä puhut?
Se vaikutti täysin hullulta.
Tule, tule.
Mutta kaikki, mitä mies nauhalla puhui, oli totta.
Kirjaimet seinällä olivat todiste.
Eikä siinä ollut kaikki.
Virallinen tarina kertoo -
kahdesta hoitajasta, jotka tappoivat viisi vanhusta.
Jotka lähtivät maasta eivätkä jääneet kiinni. Mutta niin ei käynyt.
He eivät lähteneet.
Heidän tielleen tuli este ennen -
viimeistä kirjainta. Poliisi se ei ollut,
vaan jotain vieläkin pahempaa kuin he itse.
Jotain täällä, ilmassa, metsässä.
Tässä talossa.
En ole astunut taloon...
Päiväkausiin.
Nyt menen takaisin, enkä tiedä, selviänkö.
Mutta minun on nähtävä,
mitä se on.
Tiedän, että olet täällä.
Tule esiin.
Tule esiin!
- Sammuta se. - Odota!
Mitä tuo oli?
Halusimme lähteä ja saada rahamme takaisin.
Halusimme elämämme takaisin.
Pankki myi sen meille, ja pankki saisi luvan ottaa sen takaisin.
Soitin sinne ja sanoin, että asiasta on keskusteltava.
Miten niin ei valinnanvaraa?
Tietysti on, voimme haastaa teidät oikeuteen petoksesta.
Täällä oli hoitokoti, jossa ihmisiä tapettiin.
- Tämän katon alla. - Miksi kuulemme asiasta vasta nyt?
Antakaas kun selitän. Kun teitte tarjouksen,
sitouduitte ostamaan talon siinä kunnossa, kun se on.
Kaikki kartoitukset olisi pitänyt tehdä siihen mennessä.
Ja mitä se olisi auttanut?
Saimme tietää hoitajista ja googlasimme tarinan, mutta se -
ei täsmää tähän taloon.
Miksikö? Koska te muutitte katuosoitetta.
Mitä muuta yritätte piilotella?
Teitte sopimuksen pankin kanssa, rouva hyvä.
En ole kiinteistönvälittäjä. Olen tehnyt velvollisuuteni.
Jos päätätte myydä, voitte tarjota varsin edullista hintaa.
Olimme puun ja kuoren välissä. Meillä ollut mitään, mihin palata.
Olimme ansassa.
Emme ikinä saa omiamme takaisin.
Rämeikön väki ostaisi tämän heti huomenna, jos haluaisimme.
Ei käy.
Vatsaan sattuu.
Luulin, etteivät asiat enää pahenisi.
Mutta niin kävi.
Lee?
Näin Leen ja Floran.
Tulehan, kultaseni.
Näin sisareni, joka oli nyt syyllistynyt rikokseen.
Halusin vain nähdä hänet.
Ja siinä hän oli.
Samassa olimme jo ajamassa takaisin talolle.
- Syö jotain. - Okei.
Lee.
Ei ole mitään puhuttavaa.
- Tietääkö Mason? - Mason -
ei määrää minun elämästäni.
Hei, Flora.
Tehdään läksyt toisessa huoneessa, niin saat välipalaa.
Oletko juonut?
En ikinä ajaisi lapsen kanssa -
pisaraakaan juoneena.
Sitten olet päästäsi sekaisin.
Hän marssii tuomarin luo.
Hän varmistaa, etten enää koskaan näe lasta.
Et tämän tempun jälkeen.
Lee...
Olet poliisi, ja käytännössä tämä on kidnappaus.
Mason menee poliisin puheille, jos ei ole jo mennyt.
Paha juttu, Lee. Tosi paha.
Sinusta on jo voitu tehdä haku.
Hän on tyttäreni!
Minulla on oikeus tapaamiseen.
Teillä on huoltajuussopimus.
Hän yrittää rikkoa sen.
Kyllä Mason, hän on täällä.
Turvassa on.
Flora on nyt läksyjen kimpussa.
Tiedän, että olet vihainen, ja sinulla on siihen oikeus.
Ei, Mason, älä vedä heitä tähän.
Et kai halua Floran näkevän, että äiti joutuu tekemisiin poliisin kanssa.
Hän ei tarkoittanut pahaa, halusi vain tavata.
Totta kai, täällä ollaan.
Selvä, hei sitten.
Kaikki järjestyy.
Hän on raivoissaan,
mutta varmaan vähän leppyi.
Kiitos siitä.
Olen pahoillani.
Hei,
minä ymmärrän.
Ihan todella.
Tiedän, että tekoni oli hullu.
En kai halunnut karata kahdeksanvuotiaan kanssa?
Mullistaa hänen elämäänsä enää yhtään enempää?
Piilottaa hänet isältään ainiaaksi?
Flora ansaitsi parempaa.
Anna kun hyvästelen Floran.
Ennen kuin Mason tulee hakemaan.
Teet oikein, Lee.
Hän on olohuoneessa.
Etsimme häntä kaikkialta.
Lapseni oli kadonnut.
Flora, missä olet?
Flora!
Kuulitko?
Oi ei...
Käännös: Kirsi Tuittu